SANFRANCISKÝ PŘÍSTAV
Páni.
Už se na ten mejdan tak těším.
Dneska jsem viděl
jeden dokument na Animal Planet.
Fakt?
O tom, jak žáby můžou samovolně měnit pohlaví.
Není ti nic, zlato?
Ne. Jen jsem myslel, že tě to bude zajímat.
Co je?
- Krucinál! - Co se stalo?
Zapomněl jsem něco vyzvednout.
Musím si zaskočit do restaurace pro stvrzenky.
To můžeš zítra. Nemusí to být dneska večer.
Ne, slíbil jsem to Alexovi.
Tomu to nebude vadit.
- Ne. - Pojďme rovnou na ten mejdan.
Dáš si panáka. Myslím, že ho potřebuješ.
Zatancujeme si. Dneska se chci s tebou odvázat.
Ne, musím pro ty stvrzenky.
Je konec roku a daňový úřad nepočká.
Co se to s tebou děje? Je všechno v pořádku?
- Co se děje? - Nic.
- Řekni mi, o co jde. - O nic.
Jsi celý nervózní a zpocený. Řekni mi, o co jde.
Chtěl jsem tě dneska požádat o ruku.
Panebože!
Panebože! Já tě miluju.
Já miluju tebe.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Tys měl něco v plánu a já jsem se moc ptala, že jo?
S těma stvrzenkama jsme měli připravený takový výstup.
Se stvrzenkama. Tak to udělej, jaks to plánoval.
Prosím, udělej to s těma stvrzenkama.
Sním o nich už od dětství.
Prosím.
Violet! Tome! Vás jsem tu nečekal!
Přišli jste si pro ty stvrzenky?
Daňový úřad nepočká.
Už to ví.
- Jo. - Co ví?
To je dobrý, Alexi. Už to ví.
Nekecej, vole! Blahopřeju.
Ne, ne! Dělej, jako bych to nevěděla.
Udělej to podle plánu.
Udělej to.
- Fakt? - Jo.
To je blbost.
Já...
Sakra, nemůžu ty stvrzenky najít.
Kde jsou?
Možná jsem je nechal na té krásné střešní terase.
Počkejte tam, než ty stvrzenky najdu. Tamhle vzadu.
Tudy.
Panebože! Zlato!
Podívej.
Tome. Jo.
Teď půjdu hledat ty stvrzenky.
No ne... Koukněte na ten most.
San Francisco je jak stvořený pro milence.
To jo.
Violet,
na Silvestra, právě před rokem, jsem tě viděl poprvé.
Byli jsme na tom maškarním za superhrdiny.
Já jsem byl za Superkrálíka.
A já za princeznu Dianu.
Otočila jsem se na ségru a řekla:
„Kdo je ten hezký králíček?“ A ona:
„Vypadá jako vrah.“
To bylo drsný.
Pak začali hrát tuhle písničku.
Šel jsem k tobě a řekl:
„Promiňte, že vás ruším, ale jaké máte superschopnosti?“
A já: „Princezna Diana žádné nepotřebuje.“
Hele, nevím přesně, co jsi chtěla,
ale pak mě napadlo, že bych to
měl vědět líp než kdokoliv jiný.
Vím, že když jsi viděla Krvavý diamant, dost tě to vzalo,
tak jsem ti koupil rubín.
Kolem jsou sice malinké diamanty, ale je to starožitný šperk
a myslím, že před sto lety nebylo dobývání diamantů tak kruté.
Vím, že to nezní logicky.
Ale jestli se ti nelíbí, můžeme ho u Tiffanyho vyměnit za jiný.
Stejně tam mám zítra ve tři s někým schůzku.
Ne, ne.
Je nádherný.
Ty mě tak dobře znáš.
- Violet. - Ano?
- Vezmeš si mě? - Hele, vole.
- Jde sem šéfkuchařka Sally. - Cože?
- Musíte odejít. - Co to meleš?
Neříkal jsi, že jsi nemocný?
Sally, nemohlo by to počkat?
Právě ty jsi mě takhle podrazil?
Víš, co bych měla? Nechat tě vařit obědy.
Jestli ovšem nemáš koliku, ty ufňukánku.
Sally, snažím se právě požádat o ruku svou budoucí ženu.
Právě v tuhle chvíli.
Páni!
No ne.
Tak vám oběma blahopřeju.
Žijte dlouho a blaze.
Ne, to zní divně. To je ze Star Treku.
Panebože.
- Je mi to líto. - Nic se nestalo.
No nic...
Violet, já tě miluju.
Já tebe taky.
Vezmeš si mě?
Ano.
Miluju tě.
To snad ne!
ZVEME VÁS NA OSLAVU ZASNOUBENÍ
VIOLET BARNESOVÉ A TOMA SOLOMONA
U opilého čuníka
Když nám to Tom o Violet řekl...
Tak jsem se vážně hrozně lekl.
Jak může žena tak chytrá a hezká milovat...
Cvoka, co nemá ani floka?
A po roce pouhém chtějí se brát...
To by se mohlo unáhlené zdát.
Bohužel na infarkt teď zemřel Tomův děda.
Přišel by totiž moc rád.
- A to je velká škoda. - A to je velká škoda.
- Na Toma a Violet. - Na Toma a Violet.
Dceruško Violet,
pamatuj si, že manželství je
především závazek.
Dále si pamatuj,
že do něj nepatří pomatenost.
Violet, ty víš, že nevěřím na manželství, děti, ani nic takového,
ale když vidím vás dva pohromadě,
chápu, jaký to má celé smysl.
Promiňte, zařekla jsem se, že nebudu brečet, ale...
Do prčic!
No tak, Suzie, no tak!
Už je to dobrý.
Nečekala jsem...
Pořádně se nadechni.
Tak. Violet a Tom...
Dýchej, dýchej.
Nic se neděje.
...jsou pro sebe jako stvořeni.
A já z toho mám hroznou radost.
Mám vás ráda.
Hrozně moc.
Já tebe taky.
A Tome, tebe mám taky ráda.
Promiňte.
- To stačí. To už stačilo. - To nic, holčičko.
Dobrý. Bylas skvělá!
Opravdu se na to cítíte?
Zvážili jste finanční stránku?
Víte, kolik dětí chcete mít?
A chcete vůbec nějaké?
Kde budete bydlet? Znáte se dost dobře?
Víte, když je člověk mladý, bývá často naivní.
Čeká, že všechno bude
jako v nějaké úžasné romantické komedii s Tomem Hanksem.
Ale ve skutečnosti bohužel většina vztahů
končí spíš jako Zachraňte vojína Ryana nebo Philadelphia.
Počkejte si chvilku na menší multimediální prezentaci.
A je to.
Tomíku, znám tě už dost dlouho.
Jo.
Violet, ty jsi rozhodně jeho životní láska.
Při této příležitosti chceme oslavit
začátek nové budoucnosti plné věrnosti a lásky.
Ale nejdřív se ohlédneme do minulosti.
Začínáme.
TOMOVY BÝVALÉ MILÉ
Jenni Newman, Greta Kay, Anne Peña, Lizzie Gray
Kelly Wozack, Dana Gilpin a znova Lizzie Gray
Jill McCarthy, Teresa Nassbaum, Sally Baker, Velká Alice
Tahle Korejka, tamta Korejka a znova Lizzie Gray
Ingrid Pell a moje ex Ač po něm nechtěly sex
A já teď už žádné války Nechci vidět ani zdálky
Violet Toma nezažehla
On už dřív žárem plál, ale jen jí prsten dal
Nebyla jeho první milá
Jak je vidno On už s jinýma to dělal
S Doris Williams...
To by stačilo, ne? Co myslíte?
- Jo? - Jo, už toho bylo dost.
- Baf. - Proboha! Ježíši Kriste!
Ne, Alexi.
No jo. Já vím, kdo jsi.
Tvoje pověst tě předběhla.
- To je fajn. - Jo.
Je dobrá, nebo špatná?
Spíš děsná. Jo, nechutný věci.
Aha.
Jo.
Nevoníš náhodou Chanelem číslo 5?
Nejsem vůbec navoněná.
- Nepovídej. - Fakt.
Takže ty prostě takhle voníš, co?
Jo.
- Šílený. - Jo.
Je to dost divný.
Jo.
Hele, abys věděl, k ničemu nedojde.
Lituju.
- Jsi takový sympaťák. - Ne, jenom...
- K ničemu nedojde. - Jasně.
Já to vím. A jsem pro.
Tak fajn.
Co je to? Půjdu...
To je příšerný!
Líbil se ti?
Všechny jsou děsné.
Doufám, že mi napíšou, že mi dávají tu práci v Berkeley
a že se stanu profesorkou psychologie.
A že budu pracovat s chytrýma lidma a 40 let se odsud nehnu.
Já si chci otevřít svoji restauraci
se soukromým salonkem vzadu jen pro nás dva.
A našich 20 dětí.
A pro všechna tahle prasátka.
Neboj, za chvíli dostaneš snídani a bude ti líp.
Jenom ne vejce.
Alexi!
- Ahoj. - Ahoj.
- Čau!
Nevěděl jsem, že tu zůstaneš přes noc.
Včera jsem v tom stavu nechtěl řídit.
A měli volný pokoj.
- Fajn. - Jo.
- Suzie! - Suzie.
- Ahoj.
Pojď k nám.
No hele.
- Ahoj. - Ahoj.
Suzie znáš. Je to tvoje sestra.
Drž hubu!
Panebože!
Dobrý den.
Já jsem Audrey, nová hosteska.
Audrey? Prima. Já jsem Tom.
- Těší mě, Tome. - Mě taky.
Jsem tu zástupce šéfkuchařky. Jak se máte?
Dobře. A vy?
Skvěle. Vítám vás mezi námi.
- Děkuju. - Prosím.
Dobře sem zapadnete.
Je zasnoubený.
Jak se má tvoje snoubenka?
Já...
- Děkuju. - Těšilo mě.
Mě taky.
Co to mělo znamenat?
Co děláš? Flirtuješ s obsluhou?
- Neflirtoval jsem. - Fakt ne?
- Choval jsem se přátelsky. - Aha.
Posílals jí telepatický sexy vzkazy. Nedělej, že ne.
Co tu dělají všechny ty lístky?
Chystáte se na něco na Broadwayi?
Potřebuju třikrát jehněčí s bramborem, a to hned.
- Ano, šéfko! - To stačí.
Dej mi to, udělám to sama. Děkuju.
- Alexi, kdy budou ty stejky? - Za 2 minuty!
No tak, hněte sebou, dělejte...
Do pr...
- Kurnik. Teď to začíná bolet. - Proboha!
Šéfko, běžte do nemocnice.
- Tome, máš to tu na povel. - Jasně.
Potřebuju na ten prst igeliťák.
Tak pohyb!
Máme tu hory kachních jater. Snažte se lidem nutit foie gras gelato.
Jak dlouho ti ta zmrzlina bude trvat?
Už jen čtyři minuty.
Potřebuju pomocnou ruku u výdejních okýnek.
Prosím vás.
Já zas potřebuju pomocnou ruku ke svýmu mrkvopéru.
Alexi, polož tu mrkev.
Netvař se tak, to je hrůza. Vrať se k tý zmrzlině.
Ahoj, babičko Leonoro. Ahoj, dědečku.
- Ahoj. Jak se máš? - Ahoj, babi. Ahoj, dědo.
- Ahoj, holčičko. - Ahoj, zlatíčko.
Tohle se mi líbí.
Violet, holčičko, budeš se vdávat v Londýně nebo v Sussexu?
Víš, dědo, budeme se brát v Sanfranciském zálivu.
Mohla by ses vdávat tady, v našem vesnickém kostele.
Vdávej se v Anglii, odkud pocházíš. V Londýně, proboha.
Ne osm tisíc kilometrů...
Violet, Amerika je tak hrozně daleko.
Stává se, že prarodiče umírají.
Mami, nech toho.
Jsou tam všichni! Co to na mě zkoušíš?
Prozatím.
Mami, dost už!
Ať je to z Berkeley. Ať je to z Berkeley.
Do tohohle domu se vejde tak 350 lidí.
- To je prima. - Jo.
Moc se mi líbí. Je fakt krásný.
- Na vaši svatbu? - Ano.
To je škoda.
Protože jste fakt krásná.
Tak dost.
Je nádherný, že?
Je skvělý.
Krásný. Kdy máte volný víkend?
Za tři roky.
Pokud se nechcete brát 11. září.
To ne.
- Ano! - Fajn!
Prima, to bude super.
Muži ovšem budou mít jarmulky.
V tom případě budou křesťané přijímat svátost oltářní.
Přijímání? Na svatbě mého syna?
Pete, je to naše svatba.
Když už všichni budou mít ty jarmulky.
Pozor, jarmulky budou mít jen muži.
Nikdy jsem tě neslyšela, že bys tohle slovo použil.
- Vždyť říkám „jarmulka“ každou chvíli. - Ne.
Říkám: „Kde mám jarmulku? Zlato, nevidělas ji?“
Zlato, ty jarmulku nemáš.
Mám jich... Mám ji v tom židovském šuplíku.
Ty...
Jak si můžeš vybírat šaty z časopisu?
Jsou všechny bílý, načančaný a trapný.
- Violet, no tak! - Co je?
Máš mít radost.
Je to tvoje svatba. Moc jich nezažiješ.
Na Berkeley mě nevzali.
Bylo to pro mě ideální, učit právě tady.
- Proboha. - Osm let studií v čudu.
To mě moc mrzí.
Do roka budu vdaná.
Do dvou let budu těhotná,
bez práce, budu jen měnit plínky,
mýt nádobí a péct koláče.
Ne že bych to nechtěla, ale chci taky kariéru.
Jen to jedno mi nestačí.
Já vím, že to můžu zkusit zase příští rok.
Nemusíš si to tak brát.
O nic nejde. Proč se vždycky všechno musí točit kolem tebe?
- Ne. - Ale jdi!
- Promiň. - Co?
Já za to nemůžu. To budou hormony.
Už zase? To už to zase máš?
Ne.
Tak čím to je?
Jsi v tom?
Jen trochu.
Jen trochu?
Suzie!
- Mám z toho hrozný pocit. - Prokrista!
Vím, že tohle má být tvoje chvíle.
Nechci od tebe odvádět pozornost.
Moc mě to mrzí.
S kým to máš?
To ti neřeknu.
Tak já budu hádat, jo? Na nic nemysli.
Raz, dva, tři.
- Alex. - Do prkýnka!
Tys to neřekla, jenom já!
- S Alexem? - Jo.
Hrůza!
Jasně že jo. Proboha!
Ne! Je to takovej vůl.
Jo.
Můžete políbit nevěstu.
Jsme manželé!
Hrudníky!
My jsme se vzali!
Nechci se kasat,
ale naše svatba bude mnohem lepší.
Jasně. Ta jejich byla hezká, ale mně tam byla zima.
- No jo. Víš co? - Co?
Mně byla taky celou dobu zima.
Bylo tam nepříjemně.
- Byla krásná, viď? - Ať se jdou bodnout.
Do háje.
MICHIGANSKÁ UNIVERZITA
Blahopřejeme, dostala jste se do našeho týmu
- Ahoj. - Ahoj.
Jak je?
Všechno dobrý.
Ne, já vím, že ne. Co se děje?
- Tak jo. - Sedni si a mluv.
Napsali mi z Michiganské univerzity.
- Aha. - Vzali mě.
No teda! Blahopřeju, to je senzace!
Ne, není. Je to průšvih.
Seděla jsem tu a propadala panice.
Máma nechala práce kvůli tátovi a nikdy mu to neprominula.
Stala se z ní mučednice. Je nespokojená
a já nechci, abys dopadl jako ona.
- Fakt to nechci. - Zlato.
- Jen klid. - Tak jo.
- My to zvládneme. - Jo.
Všechno zvládneme. Já se toho nebojím.
Já se ale bojím, že mi to časem budeš mít za zlé.
Tohle je obrovská příležitost.
Jestli to nevezmeš, budeš to mít časem za zlé mně,
a upřímně řečeno je to lepší, než naopak.
Teď praktická stránka. Na jak dlouho to je?
- Na dva roky. - Dva roky?
Jo, to je dlouho.
Ne, není.
Fakt ne?
Když spolu máme strávit celý život, tak dva roky...
A pak se sem můžeme vrátit, viď?
- Jo, jasně. Jde jen o dva roky. - Jo, to je...
- A já můžu vařit kdekoliv. - Jasně.
Už jsem vařil v New Yorku, v L. A., tak v Michiganu by to neměl být problém.
Tak hele. Mám takový návrh.
Tu svatbu odložíme. Nikam přece nespěcháme.
- Fakt? - Jo.
Pojedeme do Michiganu, zabydlíme se tam,
a pak začneme svatbu plánovat znova,
až se tam zorientujeme.
Tome.
- Můžu jen něco dodat? - Jo.
Oba víme, že si za tohle zasloužím super sex.
Mám si vzít kápi nebo co?
Proč ne. Jak chceš. Jenom nechci každodenní sex.
- Mám se cítit provinile? - Chci podívanou.
- Tak ji budeš mít. - Fajn.
Bude to vůbec ta nejlepší.
Hodně tohohle a tohle.
- Pantomima? - Jo.
A tohle.
Zlato!
Fakt si myslíš, že naši nebudou zklamaní, že to odkládáme?
Oni to přežijou.
A nyní chvíle ticha za Leonoru.
Včera večer jsme měli narváno. A lidi rezervujou jako zběsilí.
Co je ti?
Přišel jsem vám dát dvoutýdenní výpověď.
Nevím, jak vám mám poděkovat za všechno, co jsem se tu naučil.
Bylo to úžasný a tak...
Ne.
Chtěla jsem tě jmenovat šéfkuchařem své nové restaurace.
Clam Baru.
Co se stalo?
No teda...
Škoda že jste mi to neřekla dřív.
Do háje.
Moje snoubenka Violet, kterou jste už viděla,
dostala práci v Michiganu.
Proto je manželství na houby. Je na houby.
Ty máš práci tady a ona tam.
Nemůžete nic dělat, protože na sobě tak visíte,
takže jeden na to doplatí.
Proto jsem hlasovala proti sňatkům homosexuálů.
Nikomu to ale neříkej.
No jo, ale co mám dělat?
Vaše snoubenka najde vysněnou práci,
a vy řeknete ne?
Ano.
Já tam musím jet.
No jo.
Lidé činí špatná rozhodnutí. To je fakt.
Činí je vědomě a činí je důsledně,
a my se v tomto kurzu ptáme proč.
„Zítra začnu s dietou, takže dneska večer se nacpu čokoládou.“
„Nechráněný sex je příjemný,
„tak si ho dopřeju, i když pak dostanu syfilis a zešílím.“
Zůstaňte na místech. To bude jen falešný poplach.
Je to tou osobou, prostředím nebo obojím?
Co má společného obezita, lži, řízení v podnapilém stavu a fandění státu Ohio?
Řeknu vám to. Jsou to špatná rozhodnutí.
A vy všichni jste teď učinili špatné rozhodnutí.
Je požární poplach, a vy dál sedíte?
Jen protože jsem vám to řekl já, koho sotva znáte,
neznamená, že za pár vteřin nebudeme zahaleni oblaky dýmu
a nebudeme si přát rychlou smrt.
Ale je to falešný poplach.
A ti hasiči, to jsou herci.
Chcete vidět skutečný oheň?
Vítejte na sociální psychologii. Děkuji.
SHALIMAR INDICKÁ KUCHYNĚ
Vy jste opustil práci v San Francisku a přestěhoval se do Michiganu?
Věřte tomu nebo ne, je to tak.
Kdo by něco takovýho udělal?
Kolik vám platili v San Francisku?
18 dolarů padesát za hodinu.
- Kruci! - Jo.
To není špatný.
Měl jsem kliku.
Tolik vám nabídnout nemůžu. Snad jedenáct.
No, tohle je jiný trh. To chápu.
Někde se začít musí.
Takže devět?
Neříkal jste jedenáct?
Takže šest?
Už vím. Vy si ze mě utahujete.
Zrovna nikoho nehledáme. Lituju.
kavárna Zola
grange restaurace a bar
Vy to ale s nožem umíte.
Děkuju. To neslyším poprvé.
Ano. Takže mě berete?
Ne, je mi líto. Jen jsem potřebovala nakrájet tu cibuli.
To je vtip, že jo?
Ne. Ale hodně štěstí.
Vy jste přijel ze San Franciska do Michiganu? Přeskočilo vám?
Zingermanovo LAHŮDKÁŘSTVÍ
A je to!
To byla rychlost.
Děkuju. Pár let jsem se to učil v Kulinářském institutu.
Dáte mi k tomu kyselou okurku?
Jistě, jak myslíte,
když se chcete dopustit životního omylu.
K tomu masu se zelím je moc slaná.
K tomu se hodí něco pěkně kmínovaného, ostrého.
Doporučuju omáčku z papriček habanero.
To jsou ostří bratránci okurky.
Děkuju.
Jsem zatížený na nakládanou zeleninu.
Takže tu budu jen připravovat sendviče?
Jo, ale děláte ty nejlepší sendviče ve městě, možná na světě.
Aha.
Proč jste jí prostě nedali tu okurku?
- Radši si hleď svý práce. - Jdi někam.
- Ahoj. - Já jsem Tom.
Já Margaret. Ty jsi ten nový?
- Jo. Těší mě. - Mě taky.
Vítej v týmu, kámo.
Naložil jsem už prakticky všechno.
Řepu, burákový máslo,
sendvič, baterie.
Taky trávu.
Jenže to byla nakonec škoda tý trávy.
Další.
Ahoj, Katherine.
To je pro tebe.
To žužu můžeš sníst hned,
nebo počkat 20 minut a já ti ho dám dvakrát tolik.
Jasný? Tak zatím.
Tenhle experiment jsem provedl před pár lety
a vyplynulo z něj, že děti se moc neumějí ovládat.
Jak víte, bez grantů na výzkum nedostanete zaplaceno.
A momentálně žádné nemáme.
Takže potřebujeme nápady na nové studie.
A tohle je pole mého hlavního zájmu.
Tak. Ten pokus se žužu chci zkusit s dospělými.
Dospělí si počkají, až jim jich dáte víc.
Kromě toho si myslím, že dospělí o žužu nestojí.
Já ale nemluvím konkrétně o žužu.
Co třeba tohle?
Co kdyby ti lidé hráli video hru, kde řídí auta?
Půlka lidí by je řídila normálně.
Druhá půlka by při tom masturbovala.
Proč musíš mít v každém experimentu masturbaci?
Proč ji ty v žádném nemáš?
Co kdybychom
v testovací místnosti nechali jen tak ležet krabici s okoralými koblihami?
A řekli bychom jim, že jsou okoralé,
ale že jim během 20 minut
přineseme čerstvé.
Pak bychom viděli, kdo si přesto vezme tu starou koblihu.
Bylo by zajímavé je zmanipulovat.
Jedna skupina by mohla být dočasně deprimovaná nebo...
Víte, co můžeme udělat?
Pustit jim film Zápisník jedné lásky.
Jo.
Vím, že je to blbost,
- ale já při něm brečím. - Jo.
Když ho vidím, snědla bych milion koblih.
Mám jiný návrh.
Uspíme subjekt
a pak ho potřeme krví s kuřecím peřím,
dáme mu do ruky pistoli a zařveme mu do ucha.
A to proč?
Chci jen vidět, co se stane.
Vím o jednom experimentu.
Vyzveme tři postgraduální studenty psychologie,
aby navrhovali co nejpraštěnější experimenty,
a uvidíme, jak dlouho to bude trvat
té nové holce, než pochopí, že jsme si z ní stříleli.
Nechala ses nachytat.
Ne!
Panebože!
Když jsem vás poslouchala, říkala jsem si...
Ta věc s tou masturbací, to bylo...
To nebyl vtip. Moje teorie o masturbaci jsou skutečné.
No jo.
Ne, je to taková posedlost. Je s tím otravný.
Mně se ale ten experiment s koblihami líbil.
Je elegantní, jednoduchý, a všichni se najíme koblih.
Paráda.
- Výborně, Violet. - Děkuju.
- Vítej mezi námi. - Díky.
Tak a to by stačilo. Dost o práci.
Mám rád zamilované příběhy. Jak jste se poznali?
- Řeknu to já, jestli můžu. - Jo.
Jo.
Bylo to na Silvestra před dvěma roky.
MILUJ MĚ
Violet byla za princeznu Dianu.
A Tom za Superkrálíka.
To přiznávám.
Ale pak...
Gwyrthi! Gwyrthi! Neskákej!
Gwyrthi! Gwyrthi! Nech toho!
Tak pojď. Běž.
Hodnej pejsek.
Gwyrth? Zajímavé jméno.
Vyslovuje se „Gwyrth“. To je velšsky.
- Gwyrf. - Gwyth.
S „F“?
- Gwyrth. - Gwyrth.
Jako Gwyrth Paltrowová.
Ne, ne, „Gwyrth.“
- Gwyth. - Ne, „Gwyrth“.
Gwyr-yth.
Ne. G- W- Y- R- T- H. „Gwyrth.“
To je velšsky zázrak. Je z útulku.
To je skvělé.
Dost už o psech. Na manželství!
Na manželství!
Na zdraví. Oběma vám blahopřeju.
Díky, Wintone.
A na Gwyneth.
Už vím.
Gwi- an.
Mingu, prosím tě.
- Ahoj. - Jak se máš?
- A ty? - Skvěle. Jo. Je to tu super.
- Už jen pět minut. - Super.
Fajn.
Díky bohu za dalšího fakultního manžela.
Jak jste to poznal?
Po čichu.
- Já jsem Bill. - Tom. Těší mě.
Mě taky. Co děláte, Tome?
Jsem šéfkuchař. Ale teď dělám u Zingermana.
To snad ne! Senzační lahůdkářství.
Jo, je to prima.
Čím se živíte?
Jsem šéfkuchař.
Viděl jste film Ratatouille?
Jo. Natočili ho podle mě.
Asi se v něm poznáváte, že jo?
Jo, jistě. Rozhodně.
- Vy děláte u Zingermana? - Jo.
Senzační podnik.
Díky. Jo, je to tam prima.
Můžu dostat sendvič zadarmo?
Aspoň někdy?
Viděl jste film Ratatouille?
To je zajímavé. Všichni se mě na to ptají.
- Jo, je to fantastický film. - Jo.
A co vy? Co děláte?
Starám se o děti, jejich odvoz do školy a připravuju svačiny.
Je fantastické sledovat, jak ti malí rostou.
Někdy si říkám, kam se poděl můj penis.
To je vtip. Říkám ho často.
Pěkně jsem si s tvými kamarády popovídal.
Moc se jim líbil Ratatouille.
Já jsem si tě tam moc nevšímala, viď?
Pojď sem. Miluju tě.
Já tebe taky.
Promiň.
Všechno dobrý? Jo?
Vím, že to není jen tak. Musel ses přizpůsobit.
Ne, to je dobrý. Fakt.
Víš co? Fakt jsem se dobře bavil.
Prima mejdan. A tví kamarádi jsou taky fajn.
- Seznámila ses s Billem? - Jo.
Bill mě vezme na hon.
Fakt?
Myslím, že jsem k tomu přímo předurčený.
- Jo. - To je fajn.
Slíbils, že mi řekneš, kdyby se ti tu nelíbilo a...
Zlato, pořád se mě neptej. Je to dobrý.
- Fajn. - Fakt.
To je pěkný snížek.
Jo, moc hezký.
Nechceš se v něm se mnou válet?
Ty chceš...
Jo! Nikdo tu není. Užijme si michiganskýho života.
To by byla paráda, fakt. Ale je tu jeden problém.
- Jaký? - Je hrozná zima.
No a co?
Z mýho penisu bude miniatura.
Už jsem ho viděla i malýho.
Takhle malýho ne.
Kalhoty dolů. Jdeme na to.
Bude jako dětský pindík.
Nekaz to. Přestaň mluvit.
- Dětský pindík. - No jo.
- Dělej, je to pěkný! - Do prčic.
Tak dělej!
- Co je? - Můj bok!
Panebože.
- Na něco jsem spadl. - To je požární hydrant.
Co tu kruci dělá požární hydrant?
Chudáček starý.
Panebože.
Řekl jsem „můj bok“?
Jo, řekl.
Promiň, lásko.
Panebože.
Já ho trefil.
Rovnou do mozku.
Teď je z tebe chlap, Tome.
Ty fakt...
Líbí se ti můj svetr?
Jo.
Pletl jsem ho já sám.
Super. Neuvěřitelný.
Jo.
Moje děti vždycky po obědě dlouho spaly.
Nejdřív jsem na ně jen koukal, ale pak jsem přišel na chuť pletení.
Taky ti jeden udělám, jestli chceš. Je krásně měkký.
Sáhni si.
Je fakt měkký.
- Jo. - Jo.
Říkal jsem ti, jak je tu krásně. Musíš si jen zvyknout.
Ahoj!
No ne!
Dej mi ji pochovat.
Pozor na krk, Violet.
A jsi táta.
Jsi tak chytrá.
Je rozkošné.
Mluví o ní ve středním rodě.
Clam Bar je zamluvený na měsíc dopředu.
Měsíc neseženeš stůl.
Díky tomu, žes odjel, teď dělám kariéru.
Jo, udělal jsem to jen pro tebe.
A jak to jde v Michiganu?
To víš, musím si zvykat, ale celkem to jde.
- No ne. - Pardon.
Řekls jí, jak tě to tam štve?
Neštve mě to.
Kapka irskýho stoicismu neuškodí.
Podle mě uškodila spoustě Irů.
Musíš k ní být upřímný.
To já jsem.
Ne, nejsi.
Nejsi upřímný ke mně a ani k ní.
Nehraj si na mučedníka.
Věř mi.
Musíš k ní být upřímný. Bude to tvoje žena.
Já například, když mi Suzie řekla, že je v tom,
povídám:
„V žádným případě si to dítě nenecháš!“
Tak jsem to cítil.
Říkal jsem si: „Ne, není moje. To vím.“
Byl jsem sám k sobě upřímný.
Nemyslel jsem na to, jak to na ni zapůsobí.
Prostě jsem byl sám sebou.
Ona ovšem později zjistila,
že ten postoj způsobila panika a strach.
A teď to o mně ví.
A před 14 dny, když jsem ji nutil,
aby to dítě dala k adopci,
říkala: „Je to panika a strach?“
A já: „Proboha, je to tak.
„Necháme si ho.“
Radši zas půjdeme za tvojí rodinou.
Tak co, miláčku?
Nemáš tušení, kdy by ta svatba mohla být?
Ne, ještě ne.
Právě jsme se přestěhovali a je to velká změna, takže...
Hele, nikdy to nebude lehké.
Ty musíš mít vždycky všechno dokonalé.
To není pravda, mami.
Řekni mi to datum.
- Ještě ho nevím. - Musíš určit datum.
Dobře, tak já ho určím.
Vyber si datum. Co je na tom tak těžkého?
Není to těžké.
Jen říkám, že jsme tu krátce a že si to nejdřív užijeme.
Vyber si datum. Vyber si ho!
Nemůžu přemýšlet, když na mě tak naléháš.
Víš, proč si nejsi jistá?
- Ne. - Protože sis nikdy jistá nebyla.
Ty jsi manželství proklínala,
tak proč mě do něj nutíš?
Ale, ale, slečno Chytrá.
Abys věděla, já jsem ho neproklínala,
právě naopak.
Tvého otce jsem vždycky milovala. Byla jsem šťastná.
Proto jsem teď na něj tak naštvaná.
Já jsem s tím pitomcem byla šťastná!
Je mi líto, že mi není 23 a že mě nevyrobili v Číně.
Je mi líto, že nejsem slečna Ču Čin Čau!
Podívej, co děláš.
To je šílený, že tvou práci dostal Alex, viď?
Jo.
Ale je to dobrá věc, fakt.
Je to pro něj dobrý.
Nevadí ti to?
Ne, nevadí.
A víš, co mě napadlo?
Vím, že není žádný spěch,
ale neměli bychom začít plánovat tu svatbu?
- Jo! Právě jsem na to myslela. - Fakt?
- Fajn, bezva. - Jo.
- Tentokrát to bude na mně. - Ne.
Ty máš spoustu práce a já na to mám čas.
Ty se můžeš připojit, když budeš moct, ale...
Fakt bys to udělal?
Minule jsi to dělala ty. Teď je řada na mně.
Děkuju.
- Za málo. - To je od tebe hezké.
Plánovat umíš skvěle.
Doufám, že ti vyhovuje Legoland.
Tam se to totiž odehraje.
Jsem tvůj hodný obr.
Můj strašně hodný obr.
Tak kdo to uvede?
Ne, ne, prosím vás ne. Já to nechci dělat.
Nic na tom není. Jen vysvětlíš ten test osobnosti
a mimochodem poznamenáš, že ty staré koblihy vyměníme za čerstvé.
Já vím, co mám říct. Jen...
A kdo si vezme starou koblihu, neovládá impulzy.
Bojím se, že budu mít okno.
Zvládneš to skvěle.
Lidi tě mají rádi. Musíš tam jít.
Violet.
Violet, Violet.
Tak dobře.
Do toho.
Violet, Violet.
Dobrý den.
Než vyplníte ty testy osobnosti,
ráda bych se omluvila za ty zákusky.
Ty koblihy jsou včerejší.
Ale za půl hodiny přinesou čerstvé.
Vůbec to neumí.
Takže je to na vás. Jezte, nebo počkejte. Na shledanou.
- Byla hrozná. - Fakt hrozná.
Buďte na ni hodní.
Tak tady ji máme.
Ne, zvorala jsem to.
Potlesk.
- Bylo to dobré. - Bezchybné.
Udělalas to dobře.
- Dobrý den. - Nazdar.
Dostal jsem pozvánku. Už se těším.
Já taky.
Co se stalo?
Jak to myslíte?
Poznal jsem to na vás.
Ne, to nic není.
Vážně?
Ne, já... Totiž...
Vlastně mi do toho nic není, neměl bych se vnucovat.
Je to jen mezi vámi a Tomem.
Vážně.
No, není to žádné tajemství.
Jen jsem doufala, že se tu bude Tomovi víc líbit.
On říkal, že se mu tu nelíbí?
Ne, ale poznala jsem to.
Tom je podle mě fantastický chlap.
Ale nesmíte se kvůli němu cítit provinile.
Dostat se sem vás stálo hodně úsilí.
Úspěch máte na dosah.
Být sobecký není nic špatného.
Jste dobrý člověk
a Tomovi s vámi bude dobře.
On to pochopí.
Ano, ano.
- Dobrý den. - Nazdar, Ashley.
Páni, vy tu znáte všechny.
Většina dívek se jmenuje Ashley
a většina kluků Zack, tak to zkouším.
- Dobrý den. - Ahoj, Zacku. Jak se má Ashley?
Vidíte?
Teď mě omluvte, musím na taekwondo.
Dobře.
Francouzský vanilkový s kokosovým krémem?
Koho by to napadlo? Jenom génia.
S kompotem, nebo bez?
Kompot se k tomu hodí.
Už jste ho ochutnali dost.
Tenhle dort je vynikající.
Ochutnávka dortů je to nejlepší.
Nechápu, proč holky to plánování tak znervózňuje.
Je to super!
Páni!
Tobě to sekne.
Možná bych si měl zkusit obvyklý smoking.
Jo, jasně. Jasně.
V tomhle by se ženil tak Yeti.
Páni, já bych si dala koblihu.
Tamhleto vůbec není zrcadlo.
Sedí tam pět pitomců a dělají si poznámky.
Čau, pitomci!
Tyhle koblihy jsou hnusný.
KVĚTINÁŘSTVÍ CHELSEA
A co bílé pivoňky?
Vám se bílé pivoňky líbí?
Ano.
Já jsem zase slyšel, ale nevím, jestli je máte,
že černé pivoňky jsou mnohem větší.
Taky jsem to slyšel.
Vážně? Já ne.
Vy jste černé pyjvoňky nikdy neviděla?
Ne, neviděla.
Měla jste někdy bílej pyj v řiti?
Bille.
Já už to uvádět nechci.
Nedělám to ráda. Dost.
Dovolte to uvést mně.
Ne, kdepak. Vy to děláte až moc ráda.
Mingu.
- Sakra! - Jen do toho.
Proč se nikdo nezeptá mě?
Protože bys všechny donutil k masturbaci.
Působivé.
Je zajímavé, že v obou skupinách byla 25% korelace
u subjektů, kteří zažili životní krizi.
Ti také snědli ty staré koblihy.
Šlo třeba
o ztrátu zaměstnání, rozvod, potíže se zákonem, více partnerů a podobně.
Shrnula bych to asi tak, že ti, kdo snědli
ty staré koblihy, byli v podstatě...
Ztroskotanci.
To jsem nechtěla říct, ale...
Violet, blahopřeju vám.
A dokončila jste to právě včas.
Právě jsme získali granty.
Částečně i díky vaší skvělé práci.
A proto vám můžu ten postdoktorát prodloužit.
Opravdu?
Takže u nás ještě pár let zůstanete.
To je fantastické. Děkuji.
Ne, já děkuji vám, Violet.
Nemůžu se dočkat, co na to Tom.
- Ahoj! - Ahoj!
Můžu ti ukázat tři typy našich pozvánek?
Jasně.
Už se tak těším. Máme...
Miluju tě.
- Já tebe taky. - Fakt.
Dneska se stalo něco šíleného.
Winton si mě zavolal do kanceláře a naznačil,
že mi možná prodlouží ten postdoktorát.
A co z toho vyplývá pro nás dva?
Asi z toho vyplývá,
že tu zůstaneme ještě nějakou dobu a pak...
Nedáš si víno?
- Ne. - Ne? Aha.
Takže v první fázi by se jednalo o pár let,
a pak, kdyby všechno dopadlo dobře,
by to bylo ještě déle.
Takže tu asi zkejsneme.
Vím, že se tím naše plány mění,
ale mění se proto, že se mi daří.
Tobě to tak asi nepřijde,
ale možná je dobré, že se změnily.
Pro tebe.
Ano, pro mě, ale...
Ale já jsem o tohle celý život usilovala.
Jako bych měla úspěch na dosah.
A možná není špatné být sobecká.
Jestli to pro tebe není špatné,
tak ostatní ať se zařídí, jak umí.
To jsem se nevyjádřila dobře.
- Fakt ne. - Ne, řekla jsi přesně, co sis myslela.
Věda je můj život. To ty asi nemůžeš pochopit.
Můžu něco poznamenat?
Připadám si jako debil, když mi říkáš, že něco nemůžu pochopit.
- Aha. - Tak hele, něco ti povím.
Já to chápu.
Všechno to chápu, ale nelíbí se mi to.
To mě mrzí. Máš pravdu.
- Není to dobrý. - Hele.
Jsem z té dnešní novinky nadšená.
A chceš něco vědět?
Když mi to řekl, uvědomila jsem si, jak se děsím ti to říct.
A neměla bych se bát,
že tu radost se mnou nebudeš sdílet.
Ani trochu.
Přeju ti to.
Hurá! My tu zůstaneme!
Chováš se jako idiot.
Tak budu taky šťastný.
Takhle šťastný člověk nevypadá.
- Chci, abys byla šťastná. - Ne, nevypadá.
Děláš ze sebe mučedníka
a pak mě viníš ze svého zdánlivého neúspěchu.
Takže...
Takže já jsem neúspěšný?
- Já si to nemyslím. - Já že jsem neúspěšný?
Ale evidentně si to myslíš ty, a v tom je ten problém.
Ale fakt je, že pracuješ ve skvělém podniku,
ale ty to tak odmítáš vidět.
- V San Francisku jsem řídil kuchyni, víš? - Dobře.
Nemáš potuchy, jaké to je žít s partnerkou
a nemít práci, na kterou můžu být hrdý.
Je to ponižující.
Proč ses nikdy nezmínil o tom,
že ti vadí, že nešéfuješ Clam Baru?
Nikdy jsi to neřekl.
Protože jsem chlap a chlapi jsou jiní.
My nepořádáme sedánky, kde si vyléváme city.
Co je? K tomu není co dodat!
Řekni: „Jsem naštvaný.“ Řekni to, Tome!
Fajn! Chceš o tom mluvit?
- Jo! - Já to tu nenávidím!
- Děkuju! - Nenávidím to tu!
- Děkuju, žes... - Stojí to tu za houby!
- Stojí to tu za hovno! - Prima.
- Výborně. - Nenávidím to tu!
To stačí. Ale postoupili jsme kupředu.
Co bychom měli dělat?
Chceš si tu otevřít Clam Bar?
Tady čerstvé škeble neseženeš.
To jsem myslela metaforicky.
Víš co? Teď jsem z toho zmatený.
Zaskočilo mě to. A upřímně řečeno,
asi by bylo nejlepší, kdybych teď zůstal sám,
abych si to promyslel.
Dobře.
Tak ti dám čas na rozmyšlenou, jo?
Nikam nechoď. Teda...
Já tě tu potřebuju.
Jak to myslíš? Vždyť jsi řekl, že chceš být sám.
Co chceš? Nevím, co chceš.
- Nechci, abys odešla. - Fajn.
Chci být sám s tebou.
- Nelehla by sis? - Jo.
Jako normální člověk?
- Mám tu jenom... - Chci...
- Dobře. - Chci být sám.
Jo.
Jedna, dvě, pečínka.
Sakra!
Minul jsem ho.
Už je sedm ráno?
Někde určitě jo.
Na zdraví!
- Na zdraví! - Dík, že jste přijeli.
Hrozně rádi vás vidíme.
Jo, my vás taky.
Tady máme zvěřinový koláč.
A tam v rohu je zvěřinový morek.
A tady je trochu lesních bylin,
které jsem sám nasbíral.
- Tak dobrou chuť. - Jo.
A jezte, kolik chcete.
V garáži mám ještě tři srnky, takže masa je, co hrdlo ráčí.
Páni.
To jsem ale nepozorný.
Dáte si ještě medovinu?
Sám sbírám med.
Z Toma se stal včelař amatér.
Je v tom správném stupni fermentace. Tak.
Vypij toho, kolik chceš.
Jako bych pil z Chewbaccova péra.
No teda.
A to je jenom med, co?
Z toho mi fakt trnou zuby.
Budeme mít kluka.
- Páni! - Jo!
- Blahopřejeme! - Jo! Díky!
- Senzace. - Od každého jedno.
- Malé princátko. - A tím to budeme mít za sebou.
- Já to věděla! - Paráda.
- Všimla jsem si těch prsou. - Jo.
Jo.
To musíte být nadšení. Moc vám to přeju.
Děkuju.
Já ani nevím, jestli vůbec chci děti.
Cože?
Já myslela, že děti chceš. To je nesmysl.
Někdy to chce větší koule nechat věci, jak jsou.
Co to kruci znamená?
Nevím. Prostě tak.
Víte co? Mám nápad.
Dnes večer vám s Tomem pohlídáme Vanessu.
A vy si někam vyrazíte.
A dokážu ti, jak je prima mít děti, jo?
Jo.
Já nechci, aby Vanessu využila k nějakému psychologickému pokusu.
- To není pokus. - Já jsem pro.
Jo. Potřebuju si někam vyrazit.
Nejdřív si o tom promluvíme.
- Dohodnuto. No tak. - Můžu?
- Zlato. - Zlato?
Já to chci. Ty to nechápeš.
- No tak. - Asi ano.
Vypadá jako somrák.
Je mi fuk, jestli je cvok.
Ty někam chodíš každý večer! Já to potřebuju!
- Koukni na něj. - Nikam nechodím.
Já vás slyším.
Udělej to pro mě.
Až se vrátíme, bude holka viset na háku v garáži.
- No tak. - To ti říkám.
Udělej to pro mě.
Už jsme rozhodli, vyrážíme!
- Fajn! - Fajn.
Jdeme ven. Jo.
Bude to psina.
Musíš z druhé strany.
Takhle? Uděláme další schodiště?
Musím na záchod. Dohlídneš na ni?
- Jo, jo. Jasně. - Fajn.
Jak jsi tohle spojil?
Nevím, ale vypadá to trochu jako vlak, že jo?
Dám to sem.
Víc toho nepotřebuju.
Jasně.
Tome, kde je Vanessa?
Tohle musíš vidět.
- Tome, kde je Vanessa? - Cože?
Kde je?
- Měls na ni dohlídnout. - Do teď tu seděla.
Neměls ji spustit z očí, jasný?
- Někde tady bude. - Vanesso?
Vanesso? Kde jsi?
Panebože, Tome!
Co se děje?
Co dělá tvoje kuše na kuchyňském stole?
Sama se nevyčistí, jasný?
Co tam dělá?
- Hele. - Jo.
Nepůjdeme si zase hrát?
Ne, jsem Pocahontas.
Ježíšmarjá!
- Ježíšmarjá! - Musíme to...
Ježíšmarjá, mám to v noze!
Co se to tu děje?
Fakt tam trčí. Do háje.
Panebože!
Panebože.
Tlač si na to.
- Co se stalo? - Vystřelila na mě z kuše.
Cože?
Nejradši bych ti jednu vrazil!
Měli bychom se všichni...
Moje sestra měla v noze šíp!
To není šíp, ale šipka.
No jasně! Zvorali jsme to my! Je to šipka!
Máš recht. Je to naše vina.
Moje dcera se málem stala vražedkyní svý tety!
Všechno tu bylo od krve!
Teď tam nahoře vyšiluje! Pokadila se z toho!
Už se jí to aspoň tři měsíce nestalo,
a teď se z toho pokadila!
Vyčítá si, že zranila svoji milovanou tetičku!
Víš, co to s dítětem udělá?
Nevíš! A je ti to úplně... Je ti to fuk.
Ještě že nechceš děti,
protože jako otec bys stál za houby.
A tenhle Tom zálesák se mi nelíbí!
Jsi mimo, vole. Ztratil jsi kontakt s realitou.
Jsi úplně mimo.
Proboha! Je mi to moc líto!
Promiň, ale nebuď tak naštvaný.
Aspoň nikdo neumřel.
Dědova poslední slova byla: „Nemůžu se dočkat Violetiny svatby.“
SVATBA ODLOŽENA
NA SVATBĚ VIOLET BARNESOVÉ A TOMA SOLOMONA SE PRACUJE
DATUM OZNÁMÍME!
Zlato, musím vypadnout, je pozdě.
Koblihy. Ty je nebudeš?
Ne, jsou včerejší.
Jestli to vydržíš minutku, přinesu čerstvé.
Nejsou špatné. Nemusím čekat.
Oblékneš se dneska?
Dneska mám králičí den.
Aha.
STARÉ MĚSTO
Něco vám musím říct.
Fakt vám něco musím říct. Mám vás ráda.
Mám vás ráda.
Je to skvělá katedra, vy všichni jste skvělí.
Lepší spolupracovníky bych mít nemohla.
Až na Minga. Nevím, ale asi o mně nemá dobrý mínění.
Asi jsi o mně nikdy neměl dobrý mínění.
Tak to cítím a musím být upřímná.
- Ale na všechny ostatní! - Jo!
Na všechny kromě Minga.
- Kromě Minga. - Je mi líto.
No teda.
Taky vám chci připít. Mám vás všechny moc rád.
Jste mí nejlepší kamarádi. Lepší bych si přát nemohl.
Až na tebe, Vaneetho. Tebe rád nemám.
Nemám tě rád. Jsi mrcha.
Ale všechny ostatní mám rád!
Hrozně rád.
- Jste jedničky! - Jo.
Až na Vaneethu jste všichni jedničky!
Klídek, Mingu.
Je to mrcha.
Chtěl bych vědět jedno.
Proč ve filmech profesoři
vždycky píšou rovnice na sklo?
- Nevím. - To nechápu.
- Já taky ne. - Nevím proč.
Já zase nechápu, proč se můj snoubenec chová nemožně.
Takhle ho neznám.
Na univerzitě by se určitě
někde našel papír a pero,
počítač nebo diaprojektor...
Vy mě neposloucháte. Neposloucháte mě.
Chci se vám svěřit se svými problémy s Tomem.
Ticho. Zavři klapačku.
Proč? Mluvím k vám jako k příteli.
- Ty se v tom vyžíváš. - Nevyžívám.
- Ale jo. - Nevyžívám.
Vyžíváš.
A co vy? O vztazích nic nevíte.
Dobře, to uznávám.
Když s někým chodím,
stává se ze mě panovačný pedant.
- To myslíte vážně? - Ale o tom jsem...
- Na tom nesejde. - To mě překvapuje.
Teď mluvíme o tom, jak se v tom vyžíváš.
Nevyžívám se v tom.
Jen se vám pokouším říct, že potřebuju být s někým jiným,
nic víc.
Jak myslíš.
Pozor, pozor. Tohle je překvápko.
Ne! Ne, ne.
Co nás to napadlo? Udělal jsem chybu. Velikou.
- Já chodím s Tomem. - Jasně.
- Jsem zadaná. - Já vím.
- Chodím s Tomem. - Omlouvám se.
- Půjdu ho hledat. - To vím.
- Byl to jen přátelský polibek. - To je hrozné.
Já jsem tě políbil a tys políbila...
svého šéfa.
Komu píšeš?
Sobě.
Sobě?
Jsem namol a třeba bych to pak zapomněla.
Ahoj, Tome!
Ahoj!
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
Hledala jsem tě.
- Zlato, jsi opilá. - Ne, nejsem.
A včera večer jsi nepřišla domů.
Já vím. Promýšlela jsem to všechno a...
Cos promýšlela?
Já miluju tebe a ty miluješ mě.
Tak mě napadlo, proč to pořád odkládat?
Protože... Řeknu ti proč.
Usnesli jsme se, že máme spoustu problémů
a že svatbu odložíme, až se to urovná.
Což byla úplná pitomost. Děsná pitomost.
A já jsem se chovala jako pitomec.
Prosím tě, Tome, chci si tě vzít.
Prosím.
- To myslíš vážně? - Jo.
Myslím. Nevím, co nás to napadlo.
Netuším, proč jsme to odkládali a čekali
a přesouvali a tohle a tamto a zdržovali to.
Hrozně tě miluju. Bláznivě.
Hrozně, Tome. Chci jen...
Chci si tě vzít.
Jo, to je vrchol hygieny.
Obtiskuješ do těsta svoje péro.
Ty budeš zvracet?
Do prčic.
Tys to spolkla?
Zlato, tys to spolkla?
To je hnus.
Promiňte.
To je dobrý.
Na ten víkend máme volného jen harmonikáře.
- Já harmoniku miluju. Prima. - Já taky.
Choovi se nakonec nevzali, tak vám ho nechám levně.
- Paráda. - Bezva.
A jestli hledáte restauraci, můj brácha má gril bar.
Je to fakt bomba.
- Senzace. - Výborně.
Co je tam napsané?
Stojí tam: „Neumím korejsky.“
Jenom jsem se ptala.
A já jsem ti odpověděl.
ZACHRAŇTE KRÁVU JEZTE VEPŘOVÉ
I- 46.
Jak se vám líbí?
Mně moc.
Zamluvíme si ho i na zkušební večeři?
- Jo. - Prima.
- Platí. - Platí.
Mně to úplně vyhovuje.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Dobrý den.
Chtěli jsme se zeptat, jestli děláte svatby.
Jste oba Židé?
Ano.
Hrozně se těším na ten zítřek.
- Jo. - Na tu zkušební večeři.
Konečně. Ani tomu nemůžu uvěřit.
- Co je? - Nic. Vůbec nic.
Něco se stalo. Co?
Winton mě políbil.
- Cože? - Nic to neznamenalo.
Kdy?
Před pár týdny.
Byl opilý a nevěděl, co dělá.
Byl to hloupý omyl.
Byl opilý.
Zítra večer nepřijde.
Ne. Já mu to řeknu.
Už se to fakt nikdy nestane.
Slibuju.
Nemělas mi to říkat.
Promiň.
Už budeš?
Jo.
Už budu.
Mně by to nevadilo.
Jo, bude to.
Už skoro.
Tys fingoval orgasmus?
- Ne. - On dal pusu mně!
A víš co? To je jenom výmluva.
To není fér.
Možná ti dal pusu on,
ale ty jsi mu k tomu musela zavdat příčinu.
To dobře víš.
Vyspím se na gauči.
Tome.
No tak, Tome.
Chceš něco vědět?
Ten orgasmus jsem fakt fingoval.
Asi jsi to ani nepoznala. Jasně.
Chlapi to taky umějí. To zabolí, viď?
Vyspím se vepředu.
Nechoď pryč.
Nejsi moje šéfka.
Jsem na vás hrozně pyšná.
Jo.
Jsem tak ráda, že jste to konečně udělali.
Konečně k tomu došlo.
- Ne abyste to zrušili. - Ne, prosím vás, nerušte to.
- Tome. - Jo.
Musíte to vydržet už jenom 24 hodin.
A můžete být šťastní jako my.
- Jo. - Jsme fakt šťastní.
Miluju tě. Miluju.
Ty mě fakt rajcuješ.
- Panebože! - Do háje.
Je mi jedno, kdo se dívá. Mám ho v pozoru.
Zdravím vás.
Tome, ty máš ale kliku.
Violet je jako princezna.
Jako když jsi kluk
a vidíš Popelku nebo Šípkovou Růženku
a říkáš si: „Tu bych přefiknul.“
Tak tobě se to podařilo.
To jsem asi neměl říkat.
Myslel jsem to...
Mělo to vyznít něžněji. Je to nějak...
HODNĚ ŠTĚSTÍ, TOME A VOOLET
Jsem alkoholik.
Ahoj, Tome.
Co tu děláte?
Tome, já...
Přišel jsem se omluvit.
Bylo to neomluvitelné.
Zachoval jsem se příšerně.
Ale budeme se ještě vídat dlouho
a já nechci, aby to mezi námi drhlo.
Radši zmizte.
Ahoj, Violetko.
„Violetka?“
Co se děje?
Teď musím Wintona zmlátit.
- Jdeme na to? - Ne.
- Připravte se. - Jo.
- Ne, Tome! Tome! - Jdu na to.
Nebij Wintona!
Tome!
Nech toho, Tome!
To je nesmysl!
Jen hezky utíkej!
Nebo ti nakopu zadek!
Už jsem se omluvil!
Mně neutečeš. Já jsem lovec.
Nemůžeme si na chvilku odpočinout?
Já nikdy neodpočívám!
Prr, prr!
Tome!
Promiňte, není vám nic?
Proč?
Do hajzlu.
Tome? Tome.
Tome. No tak.
Hej, hej!
Pomůžu ti. No tak.
Nesahej na mě.
Tome, mrzí mě to. Byl to instinkt. Není ti nic?
Dýchej zhluboka.
To přejde. Dobrý?
Promiň, Tome.
Fakt mě to mrzí. Jasný?
Jaks mi to mohl udělat?
Já jsem ti nic neudělal, to Violet.
Když mě ženská chce políbit, tak ji políbím.
Přes všechny nesmyslný zdvořilosti jedeme na software křováků.
Jestli má partnera, jde o její svědomí, ne moje.
Radši mazej pryč.
Tome, tohle je absurdní. Nechme toho.
Prosím tě. Omlouvám se.
Myslím to vážně.
Wintone, jestli tě to mrzí, tak přede mnou uteč.
Dobře, tak já zas poběžím.
Mizím. Promiň.
Dal jsem ti náskok.
Tak švihej.
Fikaný.
To snad není možný.
Tome!
Tome?
- Ahoj, Margaret. - Ahoj.
Tohle je Tom.
Děláme spolu.
Nechceš něco k jídlu?
Mám klíče od Zingermana.
Pojď dovnitř.
Proboha, hned se vrhnu na kozí sýr.
Taky bych si dal.
Mám děsný hlad.
Co tam máš? Bramborový salát?
- Jsem nalitá. - Já taky.
- Hele. - A sakra.
Neříkej, že sis tohle nikdy nepřál.
Ne, nepřál.
Je to výborný.
Cítíš tam ten fenykl?
- A marakéšský pepř. - A uzenou papriku.
Ne, počkej, teď ty mně.
Co to děláš?
No tak.
To je ujetý.
- Viď? - Jo.
Počkej, máš tu trochu...
Máš tu trochu salátu.
Asi ho mám všude. Počkej.
Jenom trošku.
Líbíš se mi.
Tohle fakt nemá smysl.
Nebudeme... Nesahej mi...
Já nechci...
- Počkej. - Počkej.
Moment. Měli bysme s tím počkat.
Počkej, hele.
Chvilku se zamysli, jestli... Krucinál!
Chilli omáčka!
Ne, ne! To pálí.
Panebože! Promiň!
Do prčic! Pojď sem. Pomáhá na to sýr.
Panebože!
To mě mrzí. Sakra, promiň.
Dobrý.
Já ne...
Tumáš, dělej.
Není ti nic?
To snad ne.
Violet, to jsem nechtěl.
Violet.
Promiň. To jsem nechtěl.
Ty kreténe!
V týhle zimě ho mám jako mimino.
Proboha, co se to děje? Kde to jsem?
Pane, pomozte mi. Jsem zmrzlý na kost.
Proboha, co se to děje?
Můj palec u nohy! Můj palec!
Ahoj.
Včera jsem provedl něco hroznýho.
To jo.
Tarquin ti přinesl kalhoty do nemocnice,
tak mi to došlo.
Promiň, že se pořád usmívám.
Vím, že jsem udělal něco hroznýho,
ale to dělají ty prášky.
Nemám z toho radost.
Já vím.
Já taky ne.
Nejsem zrovna ve stavu, v jakým bych chtěl být.
Asi teď nejsem ten manžel, jakýho bys chtěla.
Myslím, že jsi tu kvůli mně moc nešťastný.
Už ani nevím, jak to napravit.
Skoro jako pro sebe stvoření.
Promiň.
Ty promiň.
Michiganská univerzita Vítáme nováčky!
Ahoj.
To nádherně voní.
Ahoj. Děkuju.
Jsi tu jako král kuchyně.
Večeře se nese.
Děkuju.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Veselé Díkůvzdání, miláčku.
Děkuju.
Být s tebou je úžasné.
V létě si budeme brát osm týdnů volna
a budeme je trávit na mé chatě v Novém Skotsku,
kde můžeme pracovat na výzkumech.
Každých sedm let si vezmeme roční volno
a můžeme jet do Walesu na naši rodinnou farmu.
To jsou ale plány!
Trochu předbíhám událostem. Promiň.
- Dobrou chuť. - Děkuju.
Tak se do toho pusť.
Mám hlad jako vlk.
Páni.
Ta večeře byla skvělá.
- Díky. - Já děkuju tobě.
Co chceš dělat teď?
Nevím. Je Díkůvzdání a já jsem nacpaný.
Můžeme tu zůstat a dopřát si klidný večer.
Jo, klidný večery miluju.
Jo!
Rychlejc, rychlejc! Dělej!
Snažím se. Ne!
- Jo. - To se mi nelíbí.
- Já bych to dělala pořád. - Aha.
- Potřebuju pauzu. - Fajn.
Tak sakra přidej, Tome!
Tome, to není dost indiánské!
Máme tu nedokončenou práci. To má být pomsta?
Děsně se nudím.
Miluju tě.
Já tebe taky, Audrey.
- Miluju tě. - Nech mi ten obličej na pokoji.
Proč? Chci vidět tvoje oči. Máš je tak hezké.
Nekoukej tak výhružně.
Promiň.
Dobře, prominu ti to.
Fajn.
Tak.
Zlato, vážně...
Už to tam mám hrozně citlivé. Potřebuju se vyspat.
Rychlejc!
- Tommy, rychlejc! - Do prčic.
Tome, proboha!
Ahoj, Violet. Všechno nejlepší k narozeninám.
Zdá se, že na vaší katedře psychologie se neflákají.
Tohle jsem našel na netu.
Možná o tom nevíš.
Doufám, že se máš dobře. Ahoj, Tom.
Prostě usnete
a na konci tohoto experimentu dostanete šek na 35 dolarů.
Subjekt už spí.
Začneme s pokusem a uvidíme.
Celého ho polij krví.
Nasypej na něj peří.
Teď mu dej do ruky pistoli.
Prokrista!
A teď poslední krok.
Zařvu mu do ucha: „Vstávat!“
A uvidíme, co se stane.
Vstávat!
Proboha!
Ty šmejde!
Ne, pomoc! Prosím ne!
Co to znamená? Ty šmejde!
Jak vám to tu jde?
Prima, Jayi.
Chvíli to vezmu za tebe. Chci si s nima popovídat.
Tomíku!
Čau, jak se vede?
Víš, že se mi podělalo maserati?
- Fakt? - Jo.
To je palec dolů, co?
Jo, došlo mi to, Alexi. Nemám palec.
Pochopili jsme to. Dík.
Nemá palec.
Neudrží balanc.
Violet Barnesová mobil
Hele, mám tu hovor.
Jo, běž.
Jasně.
- Violet. - Ahoj.
Všechno nej k narozeninám.
Děkuju.
Jsem rád, že s tebou můžu mluvit.
Já jsem taky ráda.
Po dost dlouhé době, co?
Jo, jo. Bylo to dost dlouho.
Jo.
Všechno v pořádku?
Všechno v pořádku. Jo, jo.
Jak se máš?
A jak se má Winton?
Dobře.
Co Audrey?
To víš, je to pořád stejná Audrey.
Pořád stejná Audrey.
Jo.
Je to totiž malá holka.
Je to dítě.
A co Winton?
Je dobrý spát se stoletým dědou?
Nech toho.
Jasně. Máš pravdu.
Mám pro tebe prima narozeninovou hru.
- Aha. - Chceš si ji zahrát?
- Jo. Přijde na to. - Fajn.
Kdy jsi pochopila, že je mezi námi konec?
Nechme toho.
Já vím. Nechal jsem na stole v kuchyni nabitou kuši.
To je fakt.
Málem jsem se vyspal s kolegyní...
A pak jsi snědl starou koblihu.
Cos to řekla o koblize?
Jenom jsem řekla...
To je fuk.
Cože?
Asi to bude znít hloupě, když to řeknu nahlas. Tak jo.
Víš, jak jsem prováděla ten experiment
založený na faktu,
že kdo jí staré koblihy, citově strádá
a má problémy dodržet závazky?
Ty výsledky byly velmi přesné.
A když jsem tě viděla,
jak ses vrhnul na ty staré koblihy...
Vyděsilo mě to.
Tome?
Haló?
Tohle je podle mě
ta největší pitomost, jakou jsem kdy slyšel.
Víš co? Nic jsem předtím neřekl,
ale celá ta premisa je kravina.
A chceš vědět proč?
Protože ty fiktivní čerstvé koblihy, které nabízíš,
možná vůbec nedorazí.
Nejsou skutečné.
A já osobně
nechci čekat na něco,
co možná nikdy nedorazí,
když vím, že mám před sebou něco...
Něco dobrého!
Mně chutnaly. A víš proč?
Nejde o to, jak jsou ty koblihy staré, ale o chuť. Tak.
A ještě něco. Ty čerstvé koblihy
taky někdy oschnou.
A tohle je přesně to,
co jsem nechtěl, když jsem posílal ten e-mail.
Už radši půjdu.
Jo, ne. Jo, měla bys jít.
Je jasné, že jsi rozčilený a...
Ani nevím, co jsem ti napovídal.
Prostě jsem najednou viděl rudě.
Je tu hrozné vedro.
Proto se lidi na Blízkém východě furt perou.
To je tím horkem.
Tome,
- už půjdu, jo? - Jo.
Všechno nejlepší k narozeninám.
Dík.
Ahoj.
Nebrečí tu někdo?
Promiň.
Co je, vole?
Nevím, co mám dělat.
Právě jsem mluvil s Violet. A je mi...
Já nevím.
Ani nevím, jak jsem tu skončil.
Můžu ti něco říct na rovinu?
V mý restauraci bys vůbec dělat neměl.
Měl bys mít vlastní podnik.
Jsi lepší šéfkuchař než já. Vždycky jsi byl.
To vědí všichni.
Tome, máš padáka.
Právě jsem ti dal padáka.
Sbal si nože a běž.
Jako v tý soutěži.
- Jasně. - Jo.
Vidět tě krájet cibuli mě deprimuje.
Jako bych sledoval Michaela Jordana kadit.
Asi by se trefil i z deseti metrů.
Tříbodová trefa z obýváku.
Rovnou do porcelánu.
Šplouch.
- Šplouch. - Šplouch.
Galon tak na 20 kiláků ve městě, na dálnici 24.
Vzadu je pár fleků od krve.
Myslím, že tam straší.
V nárazovém testu obstál na výbornou.
Na co ho máte?
Abych z něj prodával občerstvení.
No teda!
MÁTE HROZITÁNSKÝ HLAD? VOLEJTE 9- 1- MŇAM!
Budeme potřebovat ještě dvě se zvěřinou.
ochutnejte taco za 6 dolarů!
Omlouvám se za zdržení.
Už to taco bude?
Tak prosím.
Díky, tak zase zítra? Fajn.
Něco vám musím říct. Ochutnal jsem tacos na Havaji,
v Mexiku,
v Port-au-Prince, v Buenos Aires,
v Guatemale,
ale takhle dobrý jsem nikde nejedl.
Jste běloch a děláte tacos jako Mexičan.
Dík.
Obejměte mě.
Fakt?
Tak mě obejměte!
Tak jo.
Jste cítit jako taco.
Už budou ty placky hotové?
Jak víte, máme pro tuto pozici na katedře
dostatek kvalifikovaných kandidátů,
ale získala jste ji vy. Gratulujeme.
Byla jste povýšena na odbornou asistentku.
Je to definitiva. Blahopřeji.
Ty krávo!
Promiňte, to bylo neslušné, ale já...
Páni, jsem štěstím bez sebe. Děkuji.
- Blahopřeji. - Paní profesorko.
- Bravo. - Děkuji, pane profesore.
Ty jo.
Paráda.
Dougu?
Ahoj.
Už jsem to slyšel. Gratuluju.
- Díky. - Jo.
Kam se chystáš?
Na univerzitu v Severní Dakotě.
To je dobře.
Jo. To je super. Hrozně se těším.
Budu průkopník. Budu první černoch, který umrzne.
Bude to paráda. Jsem z toho na větvi.
- Fajn. - Jo.
Jako v tý písničce. Srazí mě k zemi,
ale já znova povstanu v Severní Dakotě, nejhorším místě na světě.
To mě mrzí.
Trochu to přeháním. Bude to skvělý.
Na tebe a Wintona jsem neměl, takže...
Cos myslel tímhle?
Vždyť víš, co tím myslím.
Nevím.
Ale víš.
Není to tak, jak si myslíš.
Ne, je to fakt.
No, kvůli tomu jsem to ne...
Trošku jo.
Aha.
Ahoj.
Ahoj. Tady jsi.
Gratuluju.
Děkuju.
Oni to místo dali jí? Do háje!
Mám z toho velikou radost.
Jak dlouho mám na rozmyšlenou, jestli to vzít, nebo ne?
Promiň, tomu nerozumím.
To místo.
Tak se ptám, kdy se musím rozhodnout, jestli to mám vzít, nebo ne.
Musíš to vzít. Nemáš na vybranou.
Můžu se tě na něco zeptat?
Jo.
Dostala jsem to, protože jsem si to zasloužila,
nebo proto, že mě tu chceš mít?
To místo sis zasloužila.
Takže já jsem byla ten nejlepší kandidát.
No jistě.
Na tohle bysme se neměli dívat.
No jo, máš pravdu.
Tohle je samozřejmě subjektivní záležitost,
ale rozhodně si myslím, že jsme vybrali dobře.
Chci, abys řekl „ano“, nebo „ne“. Jestli jsem byla ten nejlepší kandidát.
Proč na tom tak záleží?
Mně na tom záleží. Chci vědět, jestli si to zasloužím.
Byla jsem nejlepší?
Kdo dokáže říct, kdo je nejlepší a kdo nejhorší?
Já jsem lepší než ona.
Ne. Jde to Violet, já, ty a pak Doug.
Co tahle klasifikace vůbec znamená?
Prostě mi odpověz. Zasloužila jsem si to místo,
nebo jsem ho dostala díky tobě?
Je to jednoduché.
Violet, proč mi nevěříš?
Když mě donutíš odpovědět, porušíš naši nevyslovenou dohodu o důvěře.
Cože? O čem to mluvíš?
Už tou otázkou mě vlastně obviňuješ.
A já odmítám odpovídat na nelogické otázky.
Díky, Spocku.
Spocku.
- To se jí povedlo. - To bylo dobrý.
Takže tvůj odmítavý postoj znamená, že je to pravda.
Řeknu ti, kdo je nejlepší.
Ming.
Jo! Já to věděl!
Jsem nejlepší, nejlepší.
Do prkýnka!
Ming je nejlepší.
Takže jsi vlastně podváděl.
No tak jsem podváděl, aby tu zůstala žena, kterou miluju. A co?
Mám dotaz.
Vzal bys vůbec v úvahu ten koblihový experiment,
kdyby ho navrhl Doug?
Jistěže ne.
No teda!
- No teda. - Jo.
Jako by se celý jejich vztah točil jen kolem toho experimentu s koblihama.
- Dobrý. - Děkuju.
Nevadí, nevadí.
Příští rok tu budou noví studenti.
Najde se nějaká jiná Violet.
To snad ne!
To není možný.
- To bylo... - Jo.
Proboha!
Zhasni, zhasni.
Violet.
Ty palačinky jsou výtečné.
Se skořicovou polevou. Jedna báseň.
Neměl bys je jíst.
To nevadí.
Proto jsme tady. Abychom se najedli, ne?
Takže...
Co Violet? Co dělá?
Nevím.
Pořád chodí s tím profesorem?
Nevím.
Co to děláš?
Co děláš, Tome?
Jím snídani, mami.
Myslím s Violet a ty to víš. Tři prarodiče už jsou po smrti.
Tvoji prarodiče už dost dlouho. A na kom je teď řada?
- Na nás. - Ježíši, tati.
Prosím vás nezačínejte s tím.
On si nedělá legraci. Nedělá.
Bere tři různé léky na srdce.
Přesně tak, tři.
Cože? A odkdy?
Od minulého infarktu.
Tys měl infarkt, tati?
Dva. Ten poslední po tom, co se myslelo, že máma má rakovinu.
Rakovinu? Co to...
Proč jste mi nic z toho neřekli?
Nechtěli jsme, aby sis dělal starosti.
Ne. Tebe se to netýkalo.
Je ještě něco, co jste mi neřekli?
No, co ještě...
Bylo toho víc. Se vším se nesvěřujeme.
Tvá matka byla krátce v nemocnici s nervama.
- Ano, je to tak. - Jo.
Řekli jsme ti, že jsme na ostrově Sanibel.
Vždyť jste tam byli nejmíň čtyřikrát.
No, aspoň jednou z toho jsme tam nebyli.
Loni mi dělali poševní plastiku.
A fakt to nebylo nadarmo.
A proto se svým dětem se vším nesvěřujeme.
Teď už chápu, proč se neumím svěřovat.
- Děkuji. - Mami.
Neměla bys už ty Bloody Mary pít.
Už jich myslím bylo dost.
Jen ji nech.
Ty mi budeš říkat, co mám dělat? Ne.
Nech ji to vypít.
Zeptám se tě ještě jednou. Co to děláš s Violet?
Chováš se jako pitomec.
Jako úplný pitomec.
Ty Violet miluješ. Já a táta taky,
a ty ji necháš jen tak jít?
Jdi do hajzlu, ty hovado.
No teda.
Odkdy takhle mluvíš?
To není k smíchu.
Tak dobře.
Co to děláš?
My dva si nesedneme na sto procent. Tak co vám mám říkat.
Tak hele, ty tupče,
já a tvůj táta si nesedneme ani na 90 procent.
Dokonce ani na 60, chápeš? Ale on je moje životní láska.
A tvoje životní láska se chystá zmizet,
a ty si určitě ve skrytu duše myslíš,
že kdybys chtěl, ona na tebe počká,
jenže to se pleteš, protože ona je nejlepší!
A dostane ji nějaký jiný šťastlivec.
A ty se spokojíš s nějakou 23letou nánou,
která určitě ani netuší, kdo byli Beatles.
Tak a teď to víš.
Ahoj, dneska jsi mi chyběl.
To jsem rád.
Hele, Audrey,
musím ti něco říct.
Co se ti honí hlavou, Tome?
Poslední dobou pořád myslím na svoji bejvalku
a nějak to musím vyřešit.
Je to stará kráva! Tak. A už jsem to vyřešila. Jasný?
S tebou je těžké se o tom bavit.
Chceš to nějak vyřešit, Tome?
Vždyť jsi s ní chodil pět let, kruci! To je dost dlouho.
Co ještě chceš o ní zjišťovat?
Audrey.
Na to neumím odpovědět, ale budu na to muset přijít.
Co tě to napadá? Seš blbec.
Neuvěřitelnej blbec. Ty mě chceš nechat?
Ty chceš nechat tohle?
Kvůli povislým kozám a vytahaný vagině? Fakticky?
Prokristapána!
Mrzí mě, že jsem ti ublížil.
Radši drž hubu.
Víš co? Jdi pryč.
Jdi si užívat s tou svojí brécou.
Budete si po večerech hezky číst.
Můžete spolu projít menopauzou.
Můžete si nechat kontrolovat prostatu.
A hledat si furt na těle bulky a tak.
A pak si kupte Crocs, aby vás nebolely záda.
Pak se můžete procházet po pláži
a šukat s tvejma nechutnejma vrásčitejma koulema.
To je další věc. Hrozně tloustneš.
Je těžký souložit s někým, pod kým nemůžeš vydechnout.
Nemůžu dýchat! Jako bych měla pokaždý zhebnout!
Už běž, nebo ti řeknu něco hodně ošklivýho.
Ahoj.
Dopřává mi odpočívat na travnatých nivách,
vodí mě na klidná místa u vod,
na živu mě udržuje, stezkou spravedlnosti mě vede...
Ty jsi moje oblíbenkyně.
Alexi, neštvi mě.
Já aspoň nejsem mizernej rodič.
To nic, to nic.
Dej mu dva neuroly.
Tome.
Ahoj.
Právě si uvědomuju, že se asi nehodí,
abych sem chodil,
ale Alex a Suzie mi řekli, co se stalo.
S babičkou Katherine je mi to líto.
Ona byla z tvé rodiny asi jediná na mě hodná.
Tak jsem měl pocit, že bych měl přijít.
Ale jestli to je nevhodný,
můžu se vrátit do hotelu
nebo jít na prohlídku Toweru nebo tak něco.
Ne, ne. Já...
Moc ráda tě vidím.
Já tebe taky.
Co teď budeme dělat?
Podzimní semestr začíná až 14. srpna.
Vím, že to je bláznivý nápad,
ale nevrátila by ses se mnou do San Franciska?
Navštívila bys Suzie a my bychom mohli být pár týdnů spolu.
Aniž bychom z toho něco vyvozovali.
Pak můžeme jít každý po svém.
Fajn.
Taky by bylo načase sundat ty plakáty s Wham!
Jo?
ochutnejte taco za 6 dolarů!
Děkuju.
U opilého čuníka
Všechny kostky si dávám sem.
Vezmi si tyhle.
- Spadla nám věž. - Ne, věž ne!
Takhle hezky.
Tenhle týden dělám Tomovi společnost.
Jo.
Tu mu dělá i Alex, ale bez sexu.
To bylo od tebe fakt ošklivý.
Mami, mluv jako Elmo.
Elmo si myslí, že bys měla dělat, co považuješ za správné.
Teto Violet, mluv jako Keksík.
Já si myslím, že to, cos řekla, bylo ošklivé.
Elmo říká, že už to trvá skoro pět let.
Buď ho miluješ, nebo ne.
Já ho milovat, ale velmi složité.
Keksík nedostává všechno na stříbrném podnose jako Elmo.
Keksík má kariéru, jakou si přál.
Tom se přestěhoval do Michiganu, aby Keksík mohl pracovat.
Elmo chtěl být kineziolog
a místo toho si denně přepírá poblinkaný triko.
Tihle malí Elmíci jsou sice roztomilí,
ale Elmo měl používat ochranu.
„K“ jako kondom. To je ono.
Elmo je se svými Elmíky
moc šťastný, víš?
Elmo by jenom chtěl občas pauzu.
- Fajn. - Elmo nikdy žádnou nemá.
Ale právě proto si chce Keksík promyslet,
jestli si vybral k životu ten správný keksík.
Elmo si ale myslí, že žádný správný keksík neexistuje.
Prostě si jeden vybereš a zakousneš se do něj.
Omlouvám se ti.
Elmo se taky omlouvá.
9- 1- MŇAM
V kolik ti to letí?
Ve 13.35.
To je nesmysl. Co to děláme?
Jak to myslíš?
Prodávám tacos z dodávky.
To můžu dělat kdekoliv. Tohle je blbost.
Jsme hlupáci, že to ještě jednou nezkusíme.
Hrozně moc tě miluju.
A nikam tě nepustím.
Pamatuješ na naše první setkání?
Na tu silvestrovskou oslavu?
Jo, jak bych mohl zapomenout?
Pamatuješ, jak jsme rok nato sepsali,
jak bude naše manželství vypadat?
Že budeme mít 50 dětí.
Pokud si vzpomínám, dohodli jsme se na 25.
Ano, na 25.
To byla hloupost.
Teď prosím tě zahni u tohohle výjezdu.
Proč?
Prostě zahni do téhle ulice.
- Ne, můžeme... - Tome, ať to nepřejedeš! Rychle.
- Co to děláš? - Promiň.
Prostě jsme tu nutně museli zastavit.
- Ale proč? - Protože tě chci požádat o ruku.
Před svatbou asi všechny naše problémy nevyřešíme.
Později budeme mít určitě další problémy.
Ale slibuju, že tě nepřestanu milovat.
Takže ano, nebo ne?
Já jsem tě chtěl znovu požádat o ruku na letišti.
Fakt? Tome.
Tome.
Moc se mi líbí.
Je to rubín.
Co na to řekneš?
Co řekneš ty? Já jsem se ptala první.
Teď jsem asi ta nejšťastnější holka na světě.
Teď budeš muset zajet na náměstí Alamo.
Co to povídáš?
Zlato, jeď prosím tě na náměstí Alamo.
- Co to má znamenat? - Prosím tě, udělej to.
Nemysli na to a jeď.
Tys něco naplánovala?
Co tu děláte? Přišli jste si pro ty stvrzenky?
- Naletěl jsi na to? - Jo, naletěl.
Ani tomu nechci věřit.
Já ti říkala, že na to skočí.
Co se to tu děje?
- Pojďte! - Tudy, zlato.
- Jsme na místě. - „Na místě?“
Potřebujeme něco rychle rozhodnout.
Chceš smyčcový kvartet,
nebo neworleánskou kapelu?
Co ten chlápek se syntezátorem?
Nemám tušení, kdo to je. Asi sem právě přišel.
- Neworleánskou kapelu. - Jo, prima!
Chceš židovský obřad, křesťanský,
superkřesťanský, buddhistický
nebo civilní?
- Civilní. - Civilní.
Proboha!
Smokingy tu mám tři.
Normální, retro nebo havajský?
- Retro. - Retro.
Tati!
Nemáme čas.
Tak a svlíkni se.
Tati, drž to nahoře.
Mami! Suzie.
Musím do nich zespodu.
No tak, Sylvie.
Tak a na tři to prostěradlo pustím. Tři, dva, jedna, teď.
Ne, mně ne. Musíš počkat až do obřadu.
- Aha. - Jo.
No jo, jasně.
Mami, teď vlasy.
Učešeme tě za pochodu.
- Otoč se, tati. - Tady je prsten.
- Mami, už je učesaná? - Jo, sluší jí to.
- Můžeme? - Jo.
- Můžu? Raz, dva, tři. - Raz, dva, tři.
A je to.
Páni.
Jsi krásná.
Tak jo.
- Jsi skvělá, holčičko. - Ty taky, mami.
- Mám tě rád. - Nashle, tati.
Děkuju.
Měl bys jít k oltáři sám.
Ty ses snad zbláznila.
Tuhle ruku už nepustím.
Pojď.
Pro Toma a Violet to byla delší pouť
než pro většinu jiných párů.
A přes to vše...
- Víte co? Můžete... - Přeskočte to.
- Ano. - Ano.
Do půlnoci zbývají dvě minuty.
Máte koho políbit?
Na nic lepšího jste nepřišel?
Asi ne.
- Berete si ji? - Ano.
- Berete si ho? - Ano.
Můžete políbit nevěstu.
Jo!
- Jupí! - Jupí!
Jsem na vás pyšná!
Konečně jste se k tomu dokopali, vy pitomci!
- Miluju tě. - Já tebe taky.
My vás máme taky rádi.
Až je nám z toho do zpěvu!